lyrics Ivan Štrpka, music Dežo Ursiny
Zmizli v sebe a zanechali nás tu takých, akí sme boli
uprostred ostrej zimy:
s vlastnými krokmi prechádzajúcimi do nekonečna
po zamknutých prázdnych komnatách, halách,
pohyblivých schodoch,
s dlhými ozvenami odpovedajúcimi len sebe
a ozvenám vzdialených výstrelov namierených na obrysy
nášho hýrivého leta.
Vieme v tom chodiť. Zabúdame lietať.
Tak nemlč. Vykroč už zo seba ,
škrupina okolo teba praská.
Z čela ti mizne ostrá zimná vráska.
Na jar dňom i nocou
prúdia dlhé prázdne vlaky,
vlaky, vlaky, vlaky, vlaky, vlaky -
a nechávajú nás tu takých, akí sme boli
na konci ostrej zimy:
so železom a kamením, so štrkom násypov,
s ťažkými nákladmi naukladanými do pyramíd,
s vrecami múky, superfosfátov, cementu, cukru a soli,
s balíkmi mäsa, s debnami čírych tabúľ skla,
s vežami fliaš, s prázdnymi cisternami, s kontajnermi,
so sudmi kyselín a bieleho piva,
s čiernym uhlím a bezfarebným odpadom,
so skladmi dobre odvážených a uzamknutých výbušnín,
s očami plnými víriacich zrniek prachu a
pálčivých sadzí elektrických iskier,
ktoré syčia jarným vzduchom ako had.
Tak nemlč. Vykroč už zo seba,
škrupina okolo teba praská.
Čelo ti jasnie, neblúď už v zimných vráskach.
Vieš moje meno.
A ty sa voláš láska.
Информация по комментариям в разработке