Szövegért katt a többre :)
Gege - Dokumentum LP - 2017
Szöveg: Gege
Beat: WaTa
Mix/Master/Videó: Gege
Kontakt:
Gege: / gegerimbiozis
Slanguage: / slanguage.hu
Szöveg:
Ellentétek tengelyében festem meg az énképet,
Mint a hétfő meg péntek - ez két véglet.
az útról nem térnék le, de nincs út a végére már
feldobok érméket, de mind az élére áll.
Ha reggel dolog van, a leginkább akkor aludnék.
A zuhanó pohár nem törik el, de előre mondtam, hogy Mazel tov.
szeretnék tanítani, de amúgy holtig tanulnék,
mint a jó pap, de ha így folytatom az már nem sok.
Egy remete vagyok, aki ír egy kalandregényt,
A Kártyavárba kerültem Monthy Python karakterként!
Egy tűzvészben papírsárkányt lebegtetek,
a legbetegebb buliban vagyok a legbetegebb.
Az életem az elfolyó időben fénylő starry night
Minden napom síri zaj, de csendzavar szeli át
Hiába vagyok paraszt, mégis azt mondják rám de király!
Gyorsan kisütök egy jó rímet, de mindig delikát!
A siker mégis félig üres, de félig teli kád
Utálom a tequilát, de megiszom a tequilád!
Én vagyok, ki az esőben a tűzrakásnak neki lát.
Aki a dolce vitából a dolce-t nem vágom, csak a vitát!
Neked is pörög az agyad a szarokon, amíg a mosoly a szádra kanyarodik.
én is tanakodok, hogy felüljek a gépre, de mégis holtomig maradok itt!
Bámulom, ahogy, mint nap a felhőbe a tej a feketébe kavarodik,
Egy darabig bírom a drámát, csak talán nem a saját darabomig!
A szája lefelé ível, bár az élete felfele,
Hétfőn csinálja amit pénteken kellene,
Kettőig sem lát, de benne él a végtelen szelleme,
Én vagyok a végletek embere!
Direkt észben tartana, de véletlen elfeled,
A jövőt várja, közben éveket enged el,
Néha őszintén paraszt, néha ékesen szellemes,
te vagy a végletek embere!
Te is néha a legszebb napokon enyésznél?
Már rég kész kéne lenned, de túl kész vagy, és henyélsz még?
Te dobnád a melót, a buliba lenéznél?
de egy törött lábú madár vagy, egy nyelvbotlás egy nyelvésznél.
Nem akarsz semmi lenni, mert nem lehetsz minden?
Te is egy jó poén vagy egy Adam Sandler filmben?
Hiába élvezed, néha megfojt a blázod,
néha pointillista kép vagy, néha egy pont a vásznon.
Te is az vagy, ki a régi lemezt felteszi mer,
az élete egy vígjáték, egy csepp fantasy-vel?
Az énképed központjában neked is a termet áll?
Az életed hip-hop szám, ami néha alter-metál?
Te is egy épp látható hiba vagy a textúrán?
A cigi egy szar ebéd, vagy szar szex után?
Akit nem köpnének hátba, csak épp háttal áll?
Te se keresed a zenét, hanem rád talál?
Egy lágyszívű ember, aki amúgy kőbunkó?
Csak oltod magadat, a neved mégis öngyújtó?
Egy gondolat, amin nevetsz, aztán mégis szíven üt?
Az összes szín külön és az összes szín együtt!
És végül marad a fekete magány a ráncokon, amik előbújnak ha nevetek.
Így vagyok a létbe belevetett. De ha már itt vagyok, ma bevetek
mindent. Már kilencet jöttem, és fáradok, de már csak hat emelet!
lehet ma öngyilkos a zuhanásuk, de visszanőnek majd a falevelek.
A szája lefelé ível, bár az élete felfele,
Hétfőn csinálja amit pénteken kellene,
Kettőig sem lát, de benne él a végtelen szelleme,
Én vagyok a végletek embere!
Direkt észben tartana, de véletlen elfeled,
A jövőt várja, közben éveket enged el,
Néha őszintén paraszt, néha ékesen szellemes,
te vagy a végletek embere!
Hányszor van hogy menni kéne, de nem megyek?
Hogy egyetértek mégis érvelek ellened?
Hányszor kérlek, mert kellesz kéretlen-kelletlen?
Én vagyok a végletek embere.
Hányszor hozol vissza félre tett elveket?
Mennyiben gátolsz, mennyit érhetek el veled?
Még hányszor lesz laza estéknek fénytelen reggele?
Te vagy a végletek embere!
Информация по комментариям в разработке