Zidire, dimineața
Predică, 1 Împărați 17:8-16, mesaj transmis prin Mihai Socoteanu
duminică, 7 decembrie 2014
...
Să avem grijă ce subiecte abordăm.
1 Împărați 17:8 Atunci cuvântul Domnului i-a vorbit astfel: 17:9 „Scoală-te, du-te la Sarepta, care ține de Sidon, și rămâi acolo. Iată că am poruncit acolo unei femei văduve să te hrănească.” 17:10 Ilie s-a sculat și s-a dus la Sarepta. Când a ajuns la poarta cetății, acolo era o femeie văduvă care strângea lemne. El a chemat-o și a zis: „Du-te și adu-mi, te rog, puțină apă într-un vas, ca să beau.” 17:11 Pe când se ducea ea să-I aducă, a chemat-o din nou și a zis: „Adu-mi, te rog, și o bucată de pâine în mâna ta.” 17:12 Și ea a răspuns: „Viu este Domnul Dumnezeul tău, că n-am nimic copt, n-am decât un pumn de făină într-o oală și puțin untdelemn într-un ulcior. Și iată, strâng două bucăți de lemne, apoi mă voi întoarce și voi pregăti ce am pentru mine și pentru fiul meu: vom mânca și apoi vom muri.” 17:13 Ilie i-a zis: „Nu te teme, întoarce-te și fă cum ai zis. Numai, pregătește-mi întâi mie, cu untdelemnul și făina aceea, o mică turtă și adu-mi-o; pe urmă să faci și pentru tine și pentru fiul tău. 17:14 Căci așa vorbește Domnul Dumnezeul lui Israel: „Făina din oală nu va scădea, și untdelemnul din ulcior nu se va împuțina până în ziua când va da Domnul ploaie pe fața pământului.” 17:15 Ea s-a dus și a făcut după cuvântul lui Ilie. Și multă vreme a avut ce să mănânce, ea și familia ei și Ilie. 17:16 Făina din oală n-a scăzut, și untdelemnul din ulcior nu s-a împuținat, după cuvântul pe care-l rostise Domnul prin Ilie.
Pârâul Cherit este în ținutul lui Gad. Gad înseamnă cu noroc, un nume de de o roabă, un nume în care n-are nici o implicație Dumnezeu.
Multe lucruri țin de vremuri și de împrejurări.
Sarepta din Sidon este în ținutul Așer, care înseamnă fericit.
Dumnezeul suveran se folosește de corbi, s-a folosit de 5 pâini și 2 peștișori. Dumnezeu folosește lucrurile mici, ca să ne provoce la acea stare de smerenie.
O folosește pe acea văduvă pentru ca să-I dea viața.
Evrei 1:7 Și despre îngeri zice: „Din vânturi face îngeri ai Lui; și dintr-o flacără de foc, slujitori ai Lui”;
100 km de la pârâul Cherit la Sarepta din Sidon. Ilie știe că atâta timp cât stă în ascultare de Dumnezeu este ocrotit de Dumnezeu.
Pentru câți dintre noi vremurile de încercare nu au fost o binecuvântare?
Totdeauna focarele de tulburare pot fi o ocazie de cercetare, un instrument de binecuvântare pentru altul.
Când apar descurajări, să ne punem întrebarea: Doamne, ce plan al Tău ai pentru mine și cel rău vrea să-l submineze?
Exprimarea unui om care este gata să apară înaintea lui Dumnezeu: Și ea a răspuns: „Viu este Domnul Dumnezeul tău, (1 Împărați 17:12)
Dumnezeu ne golește de multe ori rezervorul, pe cel circumstanțial, în care El ne pune pe avarie.
Dumnezeu de multe ori intervine în situații limite, când intervenția Sa are cea mai mare rodnicie în viața noastră. Dumnezeu va interveni când El va considera oportun.
Omul care se crede de multe ori victimă, este chemat să fie o binecuvântare.
Ce dramatism: vom mânca și apoi vom muri.” (1 Împărați 17:12)
Ceea ce Ilie cerea este puțin pe lângă ce avea să ofere.
Toată lucrarea credinciosului este o datorie creștină din dragoste.
Când mergi pe ape, nu mai mergi bizuindu-te pe tine.
Ce va rămâne în urmă este: "un nume bun", o mărturie bună.
Oare vedem noi în fiecare zi o minune de la Dumnezeu?
La ce ne gândim dimineața, unde este "turta de untdelemn" pentru Domnul?
Aspectul recunoștinței, din zece leproși numai unul se întoarce să se închine și să mulțumească.
O văduvă înțeleaptă, tocmai pentru că era în pragul veșniciei se comportă exemplar.
Când ești pe avarie mergi cu atenție.
Psalmi 84:6 Când străbat aceștia valea plângerii, o prefac într-un loc plin de izvoare
...
Информация по комментариям в разработке